I DET 16. ÅRHUNDRE REDUSERTE DEN BRUTALE ONINKRIGEN JAPAN TIL EN STOR
FÔRPLASS. DEMONER TOK MENNESKELIGE FORMER
OG BOSATTE SEG BLANT DØDELIGE FOR Å LEVE AV BLODUTGYTELSENE.
EN FRYKTLØS SAMURAI VED NAVN KIYOMASA STEG OPP FRA ONDSKAPEN
OG BLE DEN MEST AKTEDE DEMONJEGER, FOR SÅ Å BLI BRUTALT DREPT
AV DEN ELDSTE OG ONDESTE AV ALLE DEMONER: ONIGEN
ÅRHUNDRER GIKK. MØRKETS RIKE VEDVARTE.
SÅ DUKKET DET OPP EN MYSTISK JEGER, SOM SLO SEG SAMMEN
MED ET SKYGGESAMFUNN KJENT SOM RÅDET,
OG DRO FOR Å KONFRONTERE SIN STØRSTE FIENDE... ONIGEN.
Amerikanske bombefly herjer nord-vietnamesiske flyplasser
Siste stopp, Asakusa.
Vi har lite tid. Sett i gang. Saya?
Er noe i veien?
Hver eneste blodsuger du dreper får oss ett skritt nærmere.
- Jeg er ikke her på grunn av de taperne. - Det handler bare om tid og tålmodighet.
Herregud!
- Hei! Noe er galt. - Hva da?
Det der er ingen blodsuger. Han er et menneske.
Den fikk bare ikke tid til å forvandle seg.
Stoler du på henne? Hva om hun rotet det til?
Saya, det holder.
Få deg litt hvile. Jeg er på hotellet i morgen.
- Den lille kjerringa er ute av kontroll. - Vi trenger henne.
Saya er alt vi har.
HOTELL
Michael, vi er ferdige her.
Michael?
Vi går.
Saya sama!
Kato. Fortell meg om min far.
Han var en kriger.
Den modigste jegeren som fantes.
Hvordan så han forskjell på demoner og mennesker?
Han stirret dem inn i øynene,
og så at de ikke hadde noen sjel.
Demoner kan innta menneskets form,
men ikke skape en menneskelig sjel.
Himmelen sendte demoner til jorden
for å teste våre dyder.
Om Himmelen ville at demonene skulle leve blant oss,
hvorfor dreper vi dem?
Alle har oppgaver i livet.
Å utføre dem er å oppfylle Himmelens vilje.
Vi skal ikke stille spørsmålstegn ved det øvrige.
Saya!
Din far ble drept
av Onigen,
den eldste og ondeste demonen av dem alle.
Det er din skjebne
å hevne ham,
å videreføre hans oppdrag.
Er du målbevisst, jenta mi?
Ja, Kato.
Tre dødsfall på den amerikanske flybasen i løpet av en uke.
Rengjørerne våre kom dit i tide. Ingen så likene.
- Undersåttene drikker. - Vel, du vet det gamle ordtaket:
"Når sultne demoner drikker uten diskresjon...
"er Onigen i nærheten."
Du får snart ønsket ditt oppfylt. Å møte lederen.
- Planen? - Rådet vil ha deg på basen
- for å finne flere ledetråder. - Jeg etterforsker ikke. Jeg dreper.
Vær så god. Drep bunndyrene og lokk ut Onigen.
- Men la blodet mutere seg denne gangen. - Jeg tok aldri feil.
Det skader ikke å være forsiktig.
Og ikke avslør deg med mindre det er helt nødvendig.
Den eldre trakk i mange tråder for å få til dette.
Dekning?
- Hva er det? - Et nytt kostyme.
DEN AMERIKANSKE FLYBASEN KANTO - TOKYO
Du trenger ikke kjøre meg til skolen hver dag, pappa. Jeg kan gå.
Det er min eneste sjanse til å få litt tid med deg.
- Alle andre går. - Du er ikke som alle andre, vennen.
- Jeg er ingen unge heller. - Var det derfor du gjorde det?
- For å bevise at du er voksen? - Gjorde hva da?
Jeg håpet du ville innrømme det. Det er det voksne gjør, vet du.
- Jeg vet ikke hva du snakker om. - Vel, jeg...
Det må ha vært Frank. Hva sier du, Frank?
- Sir? - Var det du som tok bilen min
- på en tur i går kveld? - Nei, sir.
Snek du deg ut av basen for å danse på Hippy Shake til klokken 04.00?
- Nei, sir. - Jeg kan ikke tro det. Spionerer du på meg?
Jeg trenger ikke det, Alice. Du er datteren min. Folk kjenner deg, og de snakker.
Beklager. Jeg burde sagt det, men...
Du er alltid så opptatt, dag og natt, med å få forfremmelsen din.
Du må forstå at vi er i krig. Alle står i fare, selv her.
- Dette er din krig, ikke min. - Det holder, Alice.
- Hei! Se hvor du går, for pokker! - Ja, sir!
- Mamma, kan du ikke se? - Mamma, kan du ikke se?
Alice! Kan du komme tilbake?
Luftforsvaret gjorde meg til en mann
Alice!
Jeg er glad og jeg er stolt
La oss ønske vår nye klassekamerat hjertelig velkommen.
Sånn. Saya, du kan sette deg ved den pulten der borte.
Bra! Jeg vet dere har gjort lekser
og forberedt dere til timen,
som skal handle om Mary Shelleys Frankenstein.
- Greit, vi begynner på side 135. - Hei.
- Tror hun dette er en marinebase, eller? - Tenk at de slapp inn en japse her.
Snart vil de tro de styrer skuta her.
"Som Adam, var jeg..."
Ja, sir. Historien vår fungerer.
De tror det er en CIA-plan.
Frankensteins monster sammenligner seg med både Adam og Lucifer.
Kan du fortelle meg hvorfor, Liz?
Fordi både Adam og Lucifer ble skapt av Gud?
Ja, men de er på hver sin side av skalaen mellom godt og ondt.
Hvor hører monsteret til? Hvem vender han seg til i sitt raseri?
Saya, vil du bli med i diskusjonen?
Jeg ikke engelsk.
Ja, Alice?
Sinnet gjør monsteret menneskelig. Det er verken godt eller ondt.
Han er forlatt av sin skaper, akkurat som Lucifer.
Så Gud og Victor Frankenstein forlot begge sine skapninger,
ikke fordi de ufullstendige,
men fordi de minte dem om sine egne ufullstendigheter.
Det er svært interessant. Tror du Gud
- er en uansvarlig farsfigur? - Hun tenker nok på faren sin.
- Hva sa du? - Gjør prinsessen sint,
så blir du stilt for krigsrett av faren hennes.
Ikke gi meg den elektriske stolen.
- Kan vi... - Bli voksen!
Ta det med ro, takk. Kom igjen. Vær snille.
George, kan du lese neste avsnitt?
"Fordømte skaper! Hvorfor skapte du et monster så fryktelig
"at selv du vendte meg ryggen i vemmelse? Gud skapte mennesket i..."
Konsentrer deg, Alice. La sinnet styre kroppen.
Bra!
Det var alt for i dag. Hva er mottoet vårt, team Lupin?
- Vær en ulv eller pigg av! - Sånn skal det låte!
Jeg trenger din hjelp.
- For lagets skyld. Skjønner? - Jeg tror det.
- Alice! - Sir?
Du ødelegger for hele laget.
- Jeg vil du skal bli igjen og trene. - Men jeg må...
Ikke tro du får spesialbehandling
- bare fordi du er generalens datter. - Jeg sa ikke det.
- Jeg kan fekte med Alice. - Og jeg kan være dommer.
- Nei, jeg trener på egenhånd. - Du må tenke på laget.
Tenk på turneringen i neste uke.
- Gjør Alice til en ulv for meg, jenter. - Ja, mr. Powell.
Kjør på.
- Hva er det du gjør? - Vi har virkelig forsøkt å overse deg.
Men du irriterer oss til stadighet!
Er dere gale?
Gå.
Sikre kjøretøyet!
- Hvem er de? - Vi vet ikke ennå, sir.
Gå ut!
Lås opp dørene og gå ut nå.
- Hva tror du at du gjør? - Stopp.
Rolig. Ser vi ut som vietcong?
Hold hendene synlig, luring!
- Er det nødvendig? - General.
Michael Harrison, operasjonssjef, CIA.
- De mennene jobber for oss. - Hva gjør dere på basen min?
- Det er gradert. - Langely sendte oss for å hjelpe
- med krigssinnsatsen. - Som hva?
Operasjonslederen er ikke underlagt dere.
- Snakker jeg til deg? - General, min overordnede ringer deg snart.
Nå foreslår jeg at vi roer oss ned,
og takler dette som de profesjonelle personene vi er.
- Skal vi? - Hold øye med dem, Frank.
Ja, sir.
De var her. Jeg så dem. Sharon... Lindas hode ble...
Det går bra. Du er trygg nå. Det er det viktigste.
Jeg så dem!
Den japanske jenta, Frank. Hvorfor var hun på skolen vår?
- Washington fikk henne inn, sir. - Washington?
Registratoren sier hun heter Saya. Hun er datter av Motoki Shishikura,
som snart blir ambassadør i D.C.
Få det bekreftet av vår lokale kontakt. Skaff en ordre og finn henne.
De renset alt! Pappa, se, det er fortsatt vått.
Vi må finne ut hva disse folkene driver med, Frank.
Det kan bli vanskelig, sir. Vi kan ikke anholde CIA-personale.
Jeg skal ta meg av det.
Jeg sier meg uenig, sir.
Da må jeg sende en offisiell klage til Pentagon.
Jeg forstår, sir.
Pappa, uansett hvem de er, har de dekket over to drap. Du kan ikke la dem gå.
- Slipp dem fri, Frank. Alice. - Ja, sir. Tre av!
Din jævel.
Hvorfor plager du Mckee sånn?
De trakk våpen mot meg, om du ikke merket det.
Vi må rydde opp, ellers tar Rådet oss.
Hvorfor sender Den eldre Saya til en high school?
- Hun er eldre enn oss til sammen! - Ja.
Herregud.
Den Eldre vil møte oss.
Det var noe galt med dem! Lindas blod...
Vennen, du er i sjokk. Det er forståelig. Få deg litt søvn.
Du må tro meg. Mr. Powell vet noe!
Hvordan kan han vite noe om han ikke var til stede?
- Gå og sov nå! - Pappa, du tar feil.
Alice, det holder! La de voksne ta seg av det.
Vi snakkes i morgen tidlig.
Ja? Frank, hva vet du?
Som jeg sa.
Hadde vi fått en ny ambassadør, så hadde jeg fått vite om det.
Folk med solbriller og rare hatter vifter med skiltene sine,
og så skal jeg liksom tro at Langley har sendt dem?
Gjør det du må.
Finn ut hvem de er og hva faen de gjør på min base!
Sir.
Sitt.
- Går alt etter planen? - Ja, sir.
Ifølge ryktene ringte Mckee til Langley og Washington.
De var nysgjerrige på dere begge. Var det en del av planen?
Vi hadde en konfrontasjon med ham, ja.
Jeg er ikke onkel Sam bare fordi jeg har viktige amerikanske venner.
Litt diskresjon hadde vært på sin plass.
Rådet må forbli anonyme.
Våre amerikanske kontakter kan ikke bli avslørt.
Ikke bli for fortrolige med å leke CIA.
Jeg tar meg av det. Jeg lover, sir.
- Sulten? - Skrubbsulten.
Her har du noe for å begrense appetitten.
Et fly styrtet i Okutama-fjellene i dag tidlig.
Dette er mannskapet om bord. I hvert fall restene av dem.
Dette er Onigens verk.
Bildene ble tatt før vi ryddet åstedet.
Ingen andre vet om det.
- Er hun her? Hun bet på. - Ja.
Nå som Onigen er her, blir det blodutgytelser.
Beklager, sir og ma'am.
Onsen er åpent 24 timer i døgnet. Nyt det når som helst.
Trenger dere noe mer? Jeg ser dere ikke har noe bagasje.
Observant og omtenksom. Kona di er heldig.
Ja. Om bare hun hadde syntes det. Hun og døtrene mine lager middag.
Den er snart klar i spisestuen.
Jeg kan ikke tro det!
Beklager.
Kom og lek, mine barn. Matetiden er i gang.
Mr. Powell, hvordan går det?
- Hvordan er livet? - Så som så.
- Tolk det som du vil. - Det vanlige?
Med is.
Hei, kjære Alice, velkommen!
Hva drikker du i kveld?
Forlat oss, Hide.
Du løy.
Du visste at Linda og Sharon ville skade meg, og du løy for faren min.
Hvorfor meg? Hva har jeg gjort? Hva vil du med meg?
Alt handler om deg, ikke sant? Hva om du tar feil? Om du så syner?
- Har du tenkt på det? - Jeg vet hva jeg så.
Det du ser har ingenting med virkeligheten å gjøre.
Når du ser deg rundt, ser du en flybase som blir styrt av pappa i hans B-52
som utrydder bønder på rismarker og kjemper sin rettskafne krig.
Men du ser ikke den ekte krigen, den som har foregått
siden tidenes morgen mellom din art og min.
Og slutten kommer på grunn av deres selvbedragerske gudfryktighet
og pretensiøse moralisme. Vi vil komme seirende ut.
Velkommen til den andre siden av forstørrelsesglasset.
Nå er det på tide å dø.
Hei! Stopp! Vær så snill!
Nei!
Slipp henne!
Nei!
Legg deg ned.
Kanto luftbase
Han slipper unna.
Han er såret. Kom nærmere!
Raskere!
Kom nærmere!
Nærmere!
- Er jeg en demon? - Nei!
Du har en menneskelig sjel!
Hva er det? Er hun i nærheten?
Mr. Powell, Sharon og Linda,
- alle sammen... - De fantes aldri.
Hva var de egentlig?
Blodsugere.
De tar menneskets form. Det er sånn de lever.
Du er altså ingen elev?
- Er det flere slike skapninger der ute? - Flere enn du aner.
- Kan jeg gjøre noe? - Det er ikke din krig. Gå hjem.
- Og glem alt. - Og la deg kjempe mot dem alene?
Jeg klarer meg selv.
Faren min er general på basen. Jeg kan si det til ham, og...
- Ikke si det til noen! - Hvorfor det?
Vil du leve? Vil du at faren din skal leve?
Ikke gjør det!
Greit. Han hadde ikke trodd meg uansett.
Saya.
Vær forsiktig, ok?
- Så de deg? - Nei, sir.
- Er dette våpen? - Nei, jeg tror ikke det.
Det var fire kasser til sammen.
Reglementære, så vidt jeg kan se, sir.
Fra byrået?
Om disse folkene i det hele tatt er fra CIA.
Ring den tekniske staben.
Hva pokker er dette?
Det ene og det andre.
Rolig.
Jeg er kun her for å snakke.
- Hvordan våger du å dukke opp uinvitert? - Beklager så mye.
Gammel vane er vond å vende.
Jeg har nok vært litt for lenge i CIA.
Hva vil du?
Godkjente du innbruddet, general?
Du får ikke ta det. Det er bevis.
- På hva? - Det må sentralkommandoen avgjøre.
Vent! General.
Jeg vet vi kom skjevt ut. Det er min feil.
Men jeg kan forsikre deg om at vi står på samme side.
Den siden som drepte to high school-jenter? Jeg tror ikke det.
Jeg har kommet for å gi deg Saya, general. Hun er ikke i CIA.
Jeg kan ikke holdes ansvarlig. Hun er ute av kontroll.
Hvor er hun? Skriv ned dette, Frank.
Hotell Yuzuya. Togoshi-ginza-gaten. Ni-Cho, fem sju...
Vent. Hvilken gate var det igjen?
Togoshi-ginza.
Det er i Shinagawa-området. Ca. en halvtime herfra...
Jeg hadde ikke noe valg, general. Jeg kunne ikke la deg ta saken.
Hvem er dere?
Menneskehetens reddere.
Rådet har eksistert
siden før din tippoldefar stjal sitt land fra indianerne.
Vi eksisterer på et høyere nivå, general.
Løp, Alice!
Pappa!
Pappa?
Alice, kom deg vekk fra basen!
- Alice, du er ikke trygg her. - Jeg vet ikke hva jeg skal gjøre.
Alice, dra.
Jeg er glad i deg, vennen.
Pappa!
Visst faen!
SAYA Hotell Yuzuya
De ble tatt på Onsen Hotell.
Onigen.
Hun ser etter deg.
Vi må kjempe tilbake.
Alt er ordnet, men det blir ikke lett.
Jeg bryr meg ikke!
Rådet finner Onigen for meg. Det er avtalen.
Det har allerede tatt for lang tid.
Tenker du noen gang på framtiden,
etter dette?
Det er mer her i livet enn Onigen.
Ikke for meg.
Pokker!
Hvordan fant du meg?
De drepte ham.
Du hadde rett. Hun dukket opp.
Forstått. Jeg er på vei. Drep henne.
Drep henne nå! Fort!
De du jobber for drepte faren min!
- Jeg jobber ikke for dem. - Du lyver!
Takk.
Jeg dreper blodsugerne. De gir meg det jeg trenger for å overleve.
Det er alt.
Hvorfor faren min?
Jeg skal finne det ut fra...
Ned!
- Gi meg jenta, Saya! - Nei.
Dette har ingenting med deg å gjøre. Ikke kødd med meg, halving!
Luke?
- Michael. - Legg ned pistolen.
- Legg den ned. - Han drepte Mckee.
Er du gal? Hva faen er det du gjør?
Jobben min! Jeg har ryddet opp i rotet, ikke sant?
Du lager et større rot!
Ikke når jeg får tak i den jenta.
- Nei. - Luke,
jeg sier det ikke igjen.
Du kommer ikke til å skyte meg, Michael.
Vent og se.
Greit, du vinner.
Men ikke tro at jeg ikke vil fortelle Den eldre om dette.
Kjør på. Det er ikke jeg som setter oppdraget vårt i fare.
- Du blir myk, gamlefar. - Kanskje det, men ikke dum!
Går det bra?
Hvem er den dumme nå?
Vi må gå.
Vent.
Kjør du.
Radio Free Japan. Mot slutten av timen.
Kommandøren for flybasen, general Howard R. Mckee,
er død av hjerteanfall.
Generalen ble funnet i kritisk tilstand hjemme for noen timer siden.
Legene på stedet klarte ikke å gjenopplive ham.
Myndighetene ber om din hjelp til å finne hans datter, Alice Mckee,
som stakk av fra basen i en militærbil like etter at hun fikk nyheten.
En psykiater på basen beskriver tenåringen som ustabil
og advarer om at livet hennes kan være i fare.
Saya?
Saya, går det bra?
Våkne.
Saya, du må våkne.
Blodet ditt.
Hvorfor reddet du meg?
Jeg er ikke av din art.
Det var det rette.
Det rette...
Før kunne jeg skille mellom rett og galt.
Livet føltes rett.
Kato oppdro meg i fjellandsbyen
som jeg kalte mitt hjem,
hvor jeg fant den eneste vennen i livet mitt.
Lykke og kjærlighet var innen rekkevidde.
Men så kom den mørke drømmen.
Jeg drepte ham i drømmen. Kjærligheten var borte,
byttet ut med blod.
Saya sama!
Så våknet jeg, og det var ingen drøm.
Hva har skjedd?
Kom, jenta mi. Vi må gå.
Ta din fars sverd!
Jeg forstår ikke.
Dette sverdet har samlet mørke krefter
fra alle demonene det har drept.
Det er en velsignelse
og en forbannelse.
En du ikke er klar for.
Men vi har ikke tid.
Demonene har funnet oss.
Kato...
Ikke kom ut før jeg sier ifra!
Ikke følg meg!
Vi går sammen!
Nei!
Kato.
Det er på tide å klare seg selv, jenta mi.
Hva skal du gjøre?
Min oppgave.
Nei, Kato!
Hold deg utenfor syne
til du er helt klar til å møte demonene.
Gå, og ikke se deg tilbake.
Går det bra?
Tenker du på faren din?
Bare...
Bare alle de små tingene.
Hva med deg?
Har du familie?
Moren min,
hun kjente jeg aldri.
Faren min,
han døde noen dager etter at jeg ble født.
Hvordan da?
Onigen drepte ham.
Den eldste og mektigste demonen.
Min fars mest trofaste tjener,
Kato, reddet meg.
Han tok meg med til fjellene,
tok vare på meg, trente meg opp til å bli sterk, sånn som faren min.
Til slutt døde han for meg.
Kato!
Mang en natt fortalte Kato meg om drapet på min far,
hvordan demonene lurte ham på det mest foraktelige vis.
Den dagen forstod jeg det endelig.
Jeg er min fars datter,
men jeg er også ondskapen som drepte ham.
Etter den kvelden,
stanset tiden.
Jeg lever kun av én grunn,
å drepe Onigen.
Det er min oppgave.
Kato hadde rett.
Demoner kan ikke skape menneskesjeler.
Lov meg én ting.
Tvil aldri på deg selv.
Du er et menneske.
Jeg lover.
Så mye smerte. Så mye slit. Dumme jente.
Hun er i nærheten. Før henne til meg.
I live?
Bærer du fortsatt nag?
Halvingen skylder meg en tjeneste.
Ikke vær dum. Hennes krefter er mye større enn før.
Det får vi se på!
Slipp meg ut!
Hva?
Gå alene. Det er for farlig å bli med meg.
Nei. Dette er vår krig nå.
Kom igjen!
Start!
- Går det bra? - Ja!
Alice!
- Pappa, ikke gå. - Det er meg! Alice!
Våkne!
Ok, vi går!
Saya!
Alice.
Dette skjer ikke.
Ikke noe av det.
Du.
Du lever.
Saya!
Han er ikke ekte!
Dette skjer ikke. Ikke noe av det!
Nei. Han lever.
Nei.
Du fant meg endelig.
Og jeg fant deg.
Se på deg, jenta mi. Nedtynget av skyld på grunn av ett enkelt menneske,
men ingen tegn til anger for å ha drept så mange av dine egne.
Jeg er ikke av din art.
Fornektelse. Stahet.
Du er tross alt din fars barn.
Du har visst tatt godt vare på sverdet hans.
- Vis meg din sanne form, Onigen! - Hva vil du se?
Demonen som drepte faren min.
Demonen jeg skal drepe.
Du visste det hele tiden, ikke sant? Langt inne i hjertet ditt?
Jeg ga deg din styrke.
Jeg ga deg din makt.
Jeg ga deg udødelighet,
min datter.
Nei!
Dumme jente, du har lidd lenge nok.
Kom til meg.
Jeg har ventet lenge, Saya,
på at du skal få styrke, bli klar.
Du tror at jo flere demoner du dreper, desto mer menneskelig blir du, ikke sant?
Så naivt.
Sannheten er at jo flere du dreper,
desto mer slippes dine krefter løs.
Du har blitt ditt sanne jeg.
Ser du ikke det?
Du har gjort alt du kan for å bli den du ikke vil være.
- For å bli meg. - Aldri!
Det er din skjebne, dumme jente.
Løvene faller, skogen vokser.
Framtiden ligger i deg.
Slipp henne!
Alice!
Ser du det ikke nå?
Hvilken halvdel som gir deg styrke, og hvilken gjør deg svak?
Gi slipp på det. Slipp deg løs.
Du fødte meg, og du kan drepe meg,
men du betyr ingenting for meg!
Du vet ikke hva det innebærer å være mor!
Drep meg, min datter. Drep meg.
Og bli meg!
Saya?
Saya.
Går det bra?
Hva er poenget? Du tror meg ikke.
Disse monstrene,
du sa at en av dem angrep militærbilen du stjal.
Men da vi fant deg nederst i ravinen, var du alene.
De ryddet opp.
- De? - Rådet.
De drepte faren min.
Ja.
General Mckee,
dødelig såret av sersjant Frank Nielsens sidevåpen.
Sersjant Nielsen mistet sin sønn i krigen for tre måneder siden.
Kartlegginger av psyken hans viser ustabilitet.
Og jenta du nevnte, Saya var det vel.
Hennes navn og identitet var falske.
Vi tror at hun ikke er japansk.
Hvor er hun nå?
Hun er der ute.
Og leter.
Leter etter hva?
Leter etter en vei tilbake
fra den andre siden av forstørrelsesglasset.